Jeg fant dette skjulte kameraet på rommet mitt.
Hvorfor er det ingen summetone?
Morderen har kuttet telefonkabelen. Det er umulig å ringe.
Strømmen gikk idet kabelen røk, allerede 3. desember, klokken 03.41.
Morderen brukte gondolen til å rive av kabelen.
Gondolen styres kun av hotelleier Konrad Soot.
Konrad er den eneste som kan styre gondolen.
Vi må finne Konrad. Nå.
Helvete! Vi har vært overalt. Hvor mange gjemmesteder er det her?
Vi finner ham snart. Han skal forklare hvorfor han ødela gondolen.
Kuttet kontakten til omverdenen.
Kun han har tilgang til gondolnøkkelen.
Den som har nøkkelen, kuttet kabelen.
–Den som kuttet kabelen, er morderen. –Det er bare å gi opp.
For alt vi vet, har Konrad et nettverk av fluktruter fra nazitiden–
–som ikke kan spores opp.
Vi finner ham aldri.
Der, vet du. Nå blir det julestemning, hva?
Hva tror du denne juletrefoten får dette treet til å gjøre?
–Rotere. –Koselig.
Det var egentlig en intrikat greie å mekke.
Jeg er litt imponert over taiwaneserne på fabrikken.
Utrolig hvordan de kommer til med de små barnefingrene sine.
Ikke så koselig.
–Hei. –Hvor har du vært?
På toalettet.
Du har vært borte i et døgn.
Et døgn?
Jeg får så forferdelig treg mage av alle disse medisinene.
Hvor er Ivar? Jeg må ha pillene mine.
Jeg må få ned pulsen.
Hjertet løper helt løpsk.
Konrad, du er den eneste som har gondolnøkkelen.
Det betyr at...
Det der går ikke an.
Det er internlinjen.
Det kommer inne fra hotellet.
Konrad har behov for medisiner jeg besitter.
Hvis dere sier noe til ham om hva som har skjedd her oppe,–
–så dør han.
Fy faen!
Du snakket med morderen. Fy faen!
Hvordan var stemmen hans?
–Den var fordreid. –Men virket han bad ass?
Tror du jeg kunne tatt ham? Hva gjør du?
Vi vet at morderen brukte gondolen til rive ned kabelen.
3. desember kl 03.41.
Jeg matcher tidspunktet opp mot nissekameraet Toffen plantet hos meg.
Døren sto åpen mot gangen.
Kanskje det filmet noe...
Konrad har nøkkelen, og han er ikke morderen.
Morderen tok nok gondolnøkkelen fra Konrad.
Nei, du kommer aldri til å finne noe der.
Morderen ringte akkurat til oss.
Det betyr at han sikkert gjør det igjen.
Og da er vi klare for ham.
Her er det kanskje noe.
Hva faen skjer?
Hva skjer?
Strømnettet er så ræva at en skulle tro det var lagd av kinesiske unger.
Nettopp, ja.
For et jævla rot.
Du kan være glad for at hele hotellet ikke har brent opp.
Hvem er du?
Vaktmesteren.
Hvor lenge har du vært her?
Siden 1995, med unntak av fire måneder i 1997.
Da satt jeg i buret.
For hva da?
Tortur, drap...
...på fire kattunger.
Hvor bor du?
Vaktmesterbua på baksiden av hotellet.
–Alene? –Ja.
Jeg hater folk.
Resept til Torgeir Soot.
"Torgeir Soot".
Han er arving.
Candles. That's so romantic, Jack.
Det minner meg om da strømmen gikk på hytta til Liv.
–Husker du det? På Holmsbu. –Ikke nevn Holmsbu med et jævla ord.
Vi var 16–17 år og løp nakne rundt,–
–hadde brytekamp og pisket hverandre i badstua til blodet rant.
Remember those days, Jackie?
Husker du det?
Hvorfor er du er du her fremdeles, egentlig?
Jeg drar ikke herfra uten deg, Jack.
Kan vi ikke bare ta badstue sammen? Én gang.
Brytekamp, Jack. Hoppe bukk.
–For old times' sake. –Kan ikke du bare stikke?
–Brytekamp. –Greit, greit, greit!
–Du skal få brytekampen din. –Ok.
På én betingelse: Hvis jeg vinner, stikker du herfra.
Og hvis jeg vinner...
...så blir det Holmsbu.
I to uker.
To uker.
Det må jo være ham. Han er arving, kriminelt rulleblad,–
–kjenner hotellet ut og inn, og har drept og torturert kattunger.
Torgeir Soot, vi har grunn til å tro at...
Hva faen?
Hei, hei, det er Putti.
Hvem er det? Veldig rar stemme du hadde.
–Det er ham. –Vent.
La henne prate. Hun oppholder morderen mens vi sjekker rommene.
Putti.
Du tar alle oddetallsrom, jeg tar alle partallsrom.
Det hørtes jævlig tungvint ut.
Det må være mye enklere å bruke sentralen.
De ringer fra 337.
–Putti, hva sa han? –Er det deg, Nanna? Koser du deg?
–Hva sa han? –Han sa egentlig veldig lite, –
–det var mest jeg som sto for pratinga.
Nå kommer det en julenisse her, hva er det han...
Løp, Putti! Du må komme deg vekk!
Helvete! Vi lot henne være alene med vaktmesteren.
Hæ?
Ok, det var ikke ham. For så vidt greit nok.
Det hadde vært skuffende om det var en vi ikke hadde hørt om–
–som bare dukket opp helt på slutten.
Faen, altså.
Ser ut som at Konrad overlever til julaften likevel.
Takk for gaven, din syke nissefaen.
Jackie boy, jeg gleder meg til Holmsbu.
Føkk Holmsbu, føkk deg.
Det er noe som mangler.
Jeg vet ikke hva det er. Men jeg tror det er kos.
–Jeg ville jo bare til Holmsbu! –Føkk Holmsbu!
Fem...
–Faen. –Fire...
Hjertet...
–Helvete! –Hjertet!
Fem, fire...
Tre...
Jeg får ikke puste.
Yes! Jackie boy!
We're going to Holmsbu, Jackie!
Morderen er på vei for å sabotere kabelen.
Han har rosa jakke.
Morderen har en rosa jakke.
Tekst: Elisabeth Sihvo Olsen www.btistudios.com?